LES+FONTS+HISTÒRIQUES

O //documents primaris//. Són els directes o de primera mà, els que no han estat interpretats per cap altra persona o que no han estat interpretats en el sentit que ens interessa. Són les que s'elaboren paral.lelament als esdeveniments. Són contemporànies als fets, testimonis originals no reelaborats. També s'anomenen //fonts directes//. Són documents primaris, per exemple, una novel.la, una moneda antiga, el discurs d'un polític, un espot publicitari, les dades d'unes anàlisis clíniques, un cens de població, les dades d'una enquesta ja publicada, etc. O //documents secundaris//. Són els indirectes, elaborats i transmesos per intermediaris que han analitzat, descrit o interpretat documents primaris. Són, per tant, fonts de segona mà. S'elaboren a partir de les fonts primàries. Són reelaboracions a partir d'altres fonts i, per tant, testimonis indirectes. També s'anomenen //fonts indirectes//. Els documents secundaris ens ajuden, doncs, a conèixer i a comprendre els documents primaris.Són documents secundaris, per exemple, un estudi literari sobre una novel.la o el conjunt de novel.les d'un autor, la descripció i datació d'una moneda antiga, l'assaig sobre l'evolució ideològica d'un polític a través dels seus discursos, un article sobre la música en els espots, un informa sobre la malaltia d'una persona mitjançant la interpretació d'unes anàlisis, un tractat d'història o d'economia que exposa les conseqüències d'una davallada demogràfica, la interpretació de les dades d'una enquesta, etc.Són, per tant, documents secundaris els estudis, els assajos, els treballs de recerca, les tesis doctorals, alguns articles de revista o de diari, els manuals, les biografies, els llibres de text, els diccionaris, les enciclopèdies, etc. Documents que ens donen informació sobre algun o diversos aspectes: economia ciència, tècnica, societat, religió i creences, política, cultura i art. Així, poden ser: fonts econòmiques, tècniques i científiques; fonts socials i religioses; fonts polítiques i militars; o fonts culturals i estètiques. Contingut d'una o més dades, tot fent abstracció de la representació concreta que adopta. ** 3.- __SEGONS EL SUPORT__ ** || Són fonts d'informació cada cop més habituals. Són les fonts pròpies del segle XX, i en molts casos poden ser fonts primàries. Com a exemples tenim pel.lícules, documentals, reportatges, anuncis, etc. Totes elles ofereixen una imatge de la realitat per mitjà de diferents suports i formes d'emmagatzematge: cinema, televisió, vídeo, CD-ROM, etc. Són els mapes. Rarament són fonts primàries. Els mapes tenen un llenguatge específic que cal saber interpretar. En la majoria dels mapes s'adjunta una clau (o llegenda) amb el significat dels símbols. Els mapes històrics són temàtics i en distingim dos tipus: //sincrònics// (o estàtics) (expliquen la situació en un moment determinat) i //diacrònics// (o dinàmics) (expliquen l'evolució d'una situació històrica i quins han estat els canvis esdevinguts). S'inclouen en aquest grup qualsevol tipus d'imatges: la pintura (la font visual més important fins a l'aparició de la fotografia), les fotografies, els gravats, les il.lustracions i els cartells, les caricatures, els còmics, etc. Moltes imatges poden ser fonts d'informació. Són la font històrica més habitual. N'hi ha de dos tipus: les //fonts escrites primàries// i les //fonts escrites secundàries//. Les primàries són considerades la base de la investigació històrica i poden ser documents jurídics (lleis i testaments) i textos oficials, memòries, cròniques i biografies, censos i registres parroquials, cartes, diaris privats, premsa i assajos, textos literaris (novel.la històrica, manifestos...). Les secundàries són els llibres d'història o les enciclopèdies. Són fonts secundàries en les quals es mostren dades numèriques sobre uns temes determinats. Aquestes fonts ordenen, classifiquen i mostren informacions de caràcter econòmic, demogràfic, climàtic, etc. Són fonts d'informació quantitativa i es representen habitualment en forma de //taula de dades// o //gràfics//. Podem distingir dos tipus de gràfics: els //cronològics// (presenten l'evolució dels fets al llarg del temps) i els //estructural//s (reflecteixen relacions entre diferents fenòmens). Pel que fa a la seva forma de presentació, poden ser //lineals// o de //diagrames// (de barres o columnes, circulars...). També //fonts arqueològiques//. Són una font d'informació primària i proporcionen informació sobre diversos aspectes, com ara el poder, la riquesa, la societat, la vida quotidiana i els costums, els gustos i les modes. Entrarien en aquest grup tot tipus d'objectes, restes materials i construccions: el mobiliari, les construccions (edificis religiosos o civils, infraestructures), la indumentària, tota mena d'objectes personals, eines, monedes, armes, objectes decoratius, etc. Poden ser testimoniatges directes o gravacions en diferents suports. L'entrevista és la font més habitual, però també s'inclouen els discursos, els programes de ràdio, les cançons, els contes, etc. Medi físic emprat per a enregistrar informació. Els suports físics o vehícles dels documents són diversos: //paper// (llibres, enciclopèdies, diaris, revistes, fullets...), //pel.lícula// (films, diapositives, microfilms...), //suport magnètic// (cassets, videocassetts, disquets...), //suport òptic// (disc compacte o CD-ROM, videodisc...), //vehicle telemàtic// (Internet, fax, correu electrònic...), etc ||
 * 1.- __SEGONS ELABORACIÓ__**
 * || **Fonts primàries**
 * Fonts secundàries**
 * 2.-__SEGONS LA INFORMACIÓ__ ** ||
 * || **Fonts informatives**
 * Informació**
 * || **Fonts audiovisuals**
 * Fonts cartogràfiques**
 * Fonts d'imatges**
 * Fonts escrites o textuals**
 * Fonts gràfiques i estadístiques**
 * Fonts materials**
 * Fonts orals**
 * Suport**